Katarina av Alexandria levde på 300-tallet da Roma var svekket.
Britiske menn ble drept, deres kvinner grep våpen mot Romas hedenske tvang.
Ansporet av Katarinas tekster som ble smuglet gjennom imperiet av slavinner.
Konstantin den Store overtok styret som relativt ukjent militærleder.
300-TALLET, ET STED I EGYPT
-Hva står det? -"Hør bortenfor de skjulte grensene."
"Så bærer jeg vitnemål om Skapningen."
-Hvem skal gjøre det? -Jeg.
-Hvem har kommandoen her? -Ingen.
Dette er mitt land! Dere må betale.
-Gi ham halskjedet! -Dessverre...
Tåpen innser ikke at du er Romas keiser.
Roma er en døende reptil. Og du en av dens minst dødelige gifter.
La være!
-Hvor lærte hun å snakke sånn? -Hun gjør det.
Hun snakker ditt språk og lærer mange flere. Fra bøker og av moren sin.
-Hent moren. -Hun døde.
-Er du betatt av henne? -Pass deg, Gallus.
-Forventes vi å skoler henne? -Av deg forventes ingenting, Liberius!
-Hun er vel pen, antar jeg. -Hun kalte meg "gift".
Hun skal inngå i planen min.
-Hvilken plan er det? -Hun kan språk, jeg vil vite hvorfor.
Herre, keiser...
I mellomtiden skal hun tjene som palassets oversetter.
-Veldig bra, fint. -Ti, Liberius!
-Unnskyld, herre... -"Unnskyld, herre" hva?!
-Hun hører ikke hjemme her. -Og det gjør du?!
-Du har ikke rett... -Jeg er retten!
-Jeg forstår, men... -Forstå meg nå!
Hun skal vokse opp her i byen. Lære vår skikk og bruk, gudene våre.
Og hun skal være min. Gallus! Du skal lære henne.
Skulle noen annen araber vise en sånn intelligens - drep dem!
15 ÅR SENERE
Hvilken guddommelig makt har frammanet en sånn renhet i kropp og sjel-
-på vår jord?
Som jeg har forstått fins det ingen språk hun ikke kan snakke.
Ingen dikt hun ikke kjenner til.
Ingen krok av det menneskelige sinn hun ikke alt har studert.
Var det gudenes hensikt å skape-
-og beskue denne helgen fra sin himmelske høyde?
Eller ble hun født kanskje for oss dødelige-
-så vi fikk skue henne og forundres over hennes kunnskap, skjønnhet-
-og dessverre også til slutt hennes lidelse?
Og hvem skal lese disse bøker?
Eller forventer hun at vi skal holde skoler-
-for tiggere og tyver?
Og for de som begynner å forstå skriveriene hennes...
-...kan det ikke bli... -Hennes bøker i våre bibliotek?
Bare Roma kan bestemme det. Med all respekt for vår elskede keiser.
Alle bøker må gis ut via Roma.
Er det slik, kan vi avgjøre hva som er tilgjengelig for folk eller ikke.
Det kan gi folk en følelse av å få nyte vårt imperiums frukter.
Hun skriver på så mange språk, det kan være farlig propaganda.
De må ikke gis ut, eller engang bli sett.
Vi sender dem til Roma.
Ara?
BARBARFESTE NÆR HADRIANUS MUR I CALEDONIA (DAGENS SKOTTLAND)
Ara?
-Vi har en kvinne! -En kjempe.
Se hva det har blitt av Constantius' hær.
Så modige dere er.
Veldig, veldig modige.
Hvor fikk dere rustningen fra? Byttet dere den til dere?
Dere er ikke ekte soldater.
Dette er ekte.
Ta ham til egypterinnen.
Har du hørt om egypterinnen?
Egypterinnen! Egypterinnen!
Egypterinnen!
Gi meg et sverd! Hit med et sverd!
-Hva står det? -"Hør bortenfor de skjulte grensene."
Flere rekrutter har kommet.
Det føles som om jeg lærer idioter å krige.
Halvparten av dem er sauegjetere.
Roma ble grunnlagt av sauegjetere, min venn.
-Romulus. Remus. -Navn. Tempel.
Jeg er jabalier.
Lenge ble vi angrepet av lovløse sauegjetere.
De tok kvinnene våre.
Det var etterkommerne av disse kvinner, våre kvinner,-
-som skapte det imperium vi nå lyder under.
Du må ha forarget bestemoren din.
Han høyhet keiser Constantius ønsker snakke med deg, soldat.
Keiseren selv?
Du har kanskje forarget ham også.
Medikus.
Jeg så ham sy på en manns øre en gang. Perfekt.
En av våre hadde fått det bitt av av en barbar.
Vokt deg for trojanere som kommer med gaver.
-Det fins intet sånt trekk. -Det gjør det i mitt hjemland, herre.
Og de vise ordene fra en araberjente?
-Og hvordan har Severus det? -Full, herre.
Opphøyd til min etterfølger.
-Han sier at du har lært ham Yangzi. -Noe jeg lærte av en ung jente.
Da burde jenta bli med i hæren vår.
Hun kunne kanskje dempe keiser Maxentius' ærgjerrighet-
-når gjelder utvidelsen av imperiet i vår retning.
Jeg er ikke politisk trent.
Du er vel fra det området? Hvor mange arméer har du vandret inn i og ut av?
Jeg har ikke sett ham, bare hørt rykter.
Han samlet to arméer og oppløste dem begge. Hvorfor?
Jeg har forstått at du nok en gang nekter å la deg forfremme. Forklar.
Det sender et dårlig signal til hele hæren.
-Jeg vet ikke hvor lenge jeg blir her. -Desertering straffes hardt!
Jeg er ikke slave eller utskrevet. Jeg står ikke i gjeld til Roma.
Jeg vet at familien din ble myrdet da du var gutt.
Og at du streber etter å ha...
Å finne de ansvarlige.
Jeg har sett deg vandre langs teltradene her.
Du studerer ansiktene på soldatene i hæren min.
Hvordan våger du? Det er uakseptabelt.
Du skal forlate hæren med umiddelbar virkning.
Herre? Soldater slutter seg til fra hele verden.
Jeg må bli - finne mennene om de fremdeles er i hæren.
Jaså, det må du? Men Roma står ikke i gjeld til deg.
Du måtte viet et helt liv til å studere alle deres ansikter!
Jeg må overveie at gærningen Maxentius kanskje invaderer.
Din gud Hefaistos lar deg jage din vrede.
Som aldri blir sliten.
Jeg dyrker ikke grekernes guder.
Vi nærmer oss Hadrians mur.
Severus drar dit ved daggry.
Du, Marinus og jeg følger etter med følget mitt.
La oss gå foran, herre. Sikre veien for deg.
Denne...savnede jenta.
Informer alle vakter-
-at fra og med nå kan Katarina bevege seg fritt mellom disse murer.
Vil du ha friheten din nå...
Vaktene kommer ikke til å hindre deg.
Det virker som om alle års utdannelse har hatt liten effekt på Katarina.
Hennes første utflukt på årtier, og hun begir seg rett ut i rennesteinen.
Alle vet hvordan du forakter intellektet hennes.
Hun hører ikke hjemme her. Har aldri gjort det.
-Jeg finner det høyst underlig. -Underlig?
Hva hun sier om deg, tross hatet ditt mot henne.
-Og hva sier hun? -Ingenting.
Folk ser ut til å kjenne deg.
Kjenne deg igjen.
Noen kaller deg "profeten".
Men jeg vet hvem du er.
Og forresten vil ingen araber noensinne bli en profet. Aldri.
Ikke dette århundret, ikke i de som følger.
Hva gjør du? Katarina er der nede!
Er det bedre?
Vær tålmodig.
Hva skal du gjøre?
-Med Maxentius? -Med Katarinas soldat.
Jeg har ikke bestemt meg ennå.
Burde du ikke fortelle ham det?
Jeg ba ham dra sin vei.
Slapp av, jeg ville ha stoppet ham om han hadde dratt.
Jeg prøvde bare besluttsomheten hans.
Gi ham et sverd.
Hogg meg, idiot!
-Marcus! -Barbarene bruker ikke greiner.
-Ta det ned. -Han er forræder!
Sant, men ta det ned.
-Milady. -Min mann trenger deg.
Unnskyld, men din mann kjenner meg knapt.
Men det gjør jeg.
Ikke gå ut fra at du er alene. Enkelte av oss forstår.
Soldater! Hører dere?
Hører dere?
Ikke noe svar.
General - denne romerske hæren kommer ikke levende herfra.
-Vi har bedre våpen. -Sant.
-De fleste av dem er kvinner. -Kanskje.
Mister du troen på vår romerske hær?
Jeg er ikke romer, men takk for sverdet. Fin hjelm.
Fint skjegg.
Kan du ikke leke et annet sted?
Dra hjem.
Stor feil.
Romerne fikk meg til å løpe fort i dag.
Hvorfor glor du alltid på meg sånn?
Hun stoler ikke på deg. Hun stoler ikke på noen.
Ikke se på brystene deres, da blir dere harde.
Den ekstra vekten gjør det vanskelig å løpe.
Hva skjedde?
De brøt inn i oss. Små grupper. Det var som i Germania igjen.
Hvor er våre menn?
Se. Tegnet ditt.
Jeg sa at vi er strukket ut. Mennene er trette.
De gode soldatene er døde. Jeg trenger flere trente kjemper.
Dra til Roma. En liten delegasjon, ton det ned.
Finn ut hvorfor man nekter å sende oss tropper og utstyr.
Ikke nevn tapene våre, da slutter de feigingene seg til Maxentius.
Sett inn 30.000 eller 40.000 mann: barbarene gir likevel ikke opp.
Skjønner du ikke? Kvinnene kjemper hardere enn noen menn vi har drept.
Deres tro er sterkere enn noen hær.
Ingenting er sterkere enn Romas hær.
-Hannibal, da? -Det var århundrer siden!
Vi har vært her i århundrer! Med en langt større hær enn de kan samle!
Tenk etter, så forstår dere.
Hannibal invaderte Roma med en overlegen hær, men slo feil.
Han klarte ikke å vinne folket over på sin side.
Det er ikke våre arméer de bekjemper.
Deres guder er ikke våre guder. De er falske guder.
Nå høres du ut som en av dem.
-Falske? -Hvor var gudene våre under angrepet?
Roma beseiret Hannibals arméer med gudenes hjelp!
Hannibal var gammel, 70 år, da vi tok ham. Hvor mange tusen liv kostet det?
Ikke ta historiske fakta i din munn - de får ikke plass.
Herre! Tiden har kommet til å forlate disse menneskene.
Dra til Roma og finn ut alt du kan.
Dette åpne såret har kostet altfor mange menns liv.
Marinus, før ut denne ordren langs muren:
"Gjør klar for retrett."
Dette symbolet...
Da jeg var barn hadde en venn...
Mer enn en venn. Vi var barn sammen.
Symbolet ditt minner om hennes.
Hun het Katarina.
Krigen er over nå. Hvil deg.
Marinus...
Konstantin har stor tiltro til deg når han er borte.
Det er utrolig at en mann kan være så drevet.
Han vet ikke engang om hun fremdeles lever.
15 år.
Barbarkvinnene... han er veldig nysgjerrig på dem.
Og deres symboler.
Hill Cæsar.
Hva kan jeg stå til tjeneste med?
Noen av mennene og jeg snakket.
Vi er...ja...
...uroet for om vår gud Mars beskytter oss når vi kjemper.
Hvor kommer dette fra?
Vi hørte om Konstantin... at han søker en ny gud.
Rykter! Hvorfor kommer du til meg med dem?
Hvor er din fulla?
Her, general.
Er ikke mine guder også dine?
Mine dager i strid er over. Jeg bærer ikke lenger en fulla.
Men jeg eier en dolk.
Jeg forstår ikke hvorfor han ikke tar henne og kvitter seg med henne.
Jeg har ikke motsatt meg det før.
En ung arabisk kvinne gjør ingen større forskjell.
Jeg så henne be.
Hva bidrar hun med...til oss?
Hun oversetter for handelsmennene.
Hun lyver ikke. Maxentius sier at hun er en hjelp for handelen.
Han har ikke sovet i sengen min siden hun kom hit.
Byen er i ruiner.
Dens rikdom sløst bort, vår rikdom sløst bort...
...på...ingenting som resultat av hans store ideer.
To ganger har han samlet arméer utenfor byen - og forsvunnet.
Og latt oss betale.
Han får ikke skaffet en til.
Han har ingen erfaring.
Han vet ikke hvordan man...leder.
Det kreves ikke mye erfaring for å beseire en gamling som Constantius.
Vi vet at Constantius ikke kan nedkjempe barbarene.
Han mangler forsyninger, uthvilte tropper, utstyr.
Alt Maxentius har gjort er å sende bud til Constantius om å kapitulere.
Så modig.
-Hvordan mange har lest dette? -Vi vet ikke sikkert.
Cæsar har gjort skriftene hennes veldig populære.
Maxentius har aldri gjort noe populært. Er det ditt verk, Justus?
Nei, det er Liberius...
...Liberius oppdagelse.
Han insisterer på at du må gjøre noe med det.
-Noen symboler. -Ja, jo...
Han forstår ikke alt helt.
Det kan gjelde andre guder... religioner.
"Jesus".
Roma har overtatt mange guder fra mange land. Serapis, Attis...
Roma har aldri avsverget noen guder.
Overtatte eller andre.
Hent henne.
Nevn de ti mektigste og mest barmhjertige romerske gudene.
Gjør det selv.
Vi kan be henne navngi flere, vi har så det holder.
Mars...Jupiter...Vulcanus...
...Ceres...Sol Invictus...
Romerske guder.
Minerva, Neptun, Diana...
La ham snakke!
Sol Invictus ble tatt inn østfra.
Din mark.
Hun skiller seg ikke fra oss andre. Hun dyrker samme guder som vi.
Men til forskjell fra deg kan hun sikkert navngi alle 200.
-Nei. -Ikke?
Kan ikke den lærde Katarina navngi alle guder?
Jeg kan navngi dem, men jeg dyrker dem ikke.
Jeg tror ikke på dem.
Åpne boken.
En hvilken som helst side.
Oversett. Ordrett.
"Åpne hagens port med ditt sinn"
"La din hånd pløye i styrke"
"Frykte ikke galskap eller sykdom"
"Du besitter den kraft så mange andre søker"
"Tenk på sannhet og se på usannhet med visdom"
"Og la all frykt forsvinne som vinden"
Poesi.
Harmløs poesi.
Alt kommer av Guds tanker.
Og i tidenes daggry-
-ble det forgangne skapt gjennom alt som ble skuet.
"Vær rolige", fikk de store skapningene høre.
"Gud skal nå avgjøre hva og hvem som skal besitte jorden."
Din gud, er han stor eller liten?
Er dette de du var med?
Du er en stor mann. Modig.
Befri meg og prøv det med meg!
Befri slaven og eskorter henne tilbake.
Det var synd at han førte deg hit.
Det blir sagt at folk elsker deg etter bare en dag.
Det blir sagt at en mann var villig til å dø for deg.
Han liker ikke ydmykelse. Tro meg, jeg vet det.
Han vil vite hvorfor du ikke elsker ham.
Han burde ikke søke tilflukt i mine følelser.
Jeg bærer verken på hat eller anger eller medfølelse.
Ingen lidenskap og intet fysisk begjær.
Du er hans kone. Han bør gå til deg.
Han mener at du er utakknemlig.
Han bygde et bibliotek til deg, fylt med de fineste bøker Roma kan tilby.
Romas bøker er av liten verdi for meg.
Du kunne lyve.
Jeg lyver.
Tenk på hva du kan oppnå.
Det som oppnås med en løgn er som en slange-
-som sakte sluker den som har uttalt den.
Senatorer. Er ikke Rufus med dere?
Han hviler.
Jeg har her et papir.
Oversettelse fra gresk viser at man avviser både Roma og gudene våre.
Teksten skal også fritt ha kretset i store deler av det vestre imperiet.
Jeg har også fått en beskjed fra Maxentius.
En anmodning om at tropper skal slutte seg til ham ved Mulvius-broen.
-Veldig nær Roma. -For å slå ned opprøret.
Og hva vil dere si med det?
Vi har funnet at de tekstene kommer fra Alexandria.
Justus?
-Navn? -Tarus, milady.
Mannen har desertert fra Constantius' hær.
Keiser Constantius' trekker tilbake alle tropper fra Hadrians mur.
Han nekter å krige mot barbarene.
Han tror ikke på Romas guder.
Du bør vite at personen som bærer ansvaret for disse sidene...
...lever her som Maxentius' gjest.
Denne kvinnen...
-En kvinne? -Ja, en kvinne.
Har uten tvil lokket til seg mange disipler. Vi vet ikke hvor mange.
Det hadde vært tåpelig å drepe henne. Det kunne vende folk mot Roma.
Jeg er villig...
...til å tilby dere en utvei.
Du skal offentlig debattere med Katarina.
Rufus kommer til å fordømme henne.
Dere kom hit på leting etter en forræder.
Gå, er du snill.
Gå!
De vil ikke at du skal kunne gå-
-ved den offentlige utspørringen.
Jeg er lei for det.
Søker du oss?
De vil snakke.
-Hadde de hester? -Hester? Nei, ingen hester.
Vi vil ikke ha mer blodsutgytelse. Ikke mer dreping.
Vi kan gå nord for muren når som helst. Invadere når som helst.
Ønsker dere det?
Vi vet at dere ikke har noen reserver.
Vi kjenner også til Romas innstilling.
Fint sverd.
Du bar med deg dette.
Det tilhører oss.
Du sier at du er en kommandant.
Men se på uniformen din.
Du er ingen kommandant.
Du sier at det fins to keisere. To Roma.
-Det har alltid vært Øst og Vest. -Det ene godt, det andre ondt.
Du påstår at du kjenner Katarina. Hvorfor redder du henne ikke, da?
Jeg visste ikke hvor hun var før nå.
Eller engang om hun levde.
Si meg dette:
Hvis du nå representerer Constantius...
...hvis du er hans lojale mann...
...hvorfor fortalte han deg ikke om Katarina?
Han har visst det hele tiden.
Før du vender tilbake til fengselscellen din...
...kan du si meg hva dette er?
-Nefertiti. -Er ikke det underlig?
Dette er den eneste avbildningen av henne.
Og jeg vet at du ikke har sett den før.
Men likevel kjenner du henne igjen.
Maxentius hadde rett.
Du...hun...den samme.
Maxentius sier at du ikke lenger trengs.
Derfor må du debattere med Rufus.
Og du kommer til å tape, og så kommer han til å si deg-
-at du må dø igjen.
Men det burde jo ikke være noe problem for en gudinne!
Han fikk en visjon i drømmene sine.
Gudene talte til ham.
Og samtlige tilbød ham sine plasser i himmelen.
Du er ute av stand til løgn.
Det vet vi alle.
Så nå vil jeg høre sannheten.
Du kan ikke høre sannheten på grunn av din manglende evne til å høre-
-bortenfor hørevidde fra dine fallende romerske guder.
Kommer han til å få skue himmelen?
Han kommer en dag til å få skue himmelen.
Akkurat som deg.
For et kort øyeblikk...
...skal dere få se hvordan evigheten hadde kunnet arte seg.
Men dere får ikke oppleve det. Bare dette.
Døden i denne skikkelsen er...
...en så smertefull død... som varer for evig.
Og sjelen din kommer aldri mer til å gjenfødes.
Hvordan er hun, denne Katarina?
Urolig?
Jeg, Rufus? Nei.
Hvor er Gallus?
Første gangen jeg traff deg, var du et vakkert og harmløst barn.
Jeg innså at fordømmelse ville følge siden jeg har levd livet i ekstremer-
-som ville gjøre et lærd hjerte kvalmt.
Og nå inntar jeg min plass blant andre grådige stakkarers sjeler-
-i Maxentius' store skammens hall.
Knuse deg?
Har jeg ikke lært noe?
For hva er den menneskelige sjelen verdt, om ikke sin egen livstid?
Jeg skal ikke gå. Jeg kan ikke.
Frykt intet fra meg.
Gå til denne prøvelse.
Og for hvert ord som uttales-
-skal du som er en vandrende sjel-
-begrunne sannheten.
Befri ånden-
-og vit at i sin søken etter svar-
-kommer jeg til å være med deg.
Jeg skrev et feigt brev til deg. Om du skulle ha nektet å se meg.
"Lurer du på hvor de døde og begravede tar veien?"
"Skremmer det deg å ikke kjenne til alle steder"-
-"og alle sjeler, samt hvor de til slutt tar veien?"
"Det er en sørgelig avskjed"-
-"selv om man lever videre og har en nær venn eller to."
"For å se deg"...
..."bør jeg føle meg bedre til mote"...
..."overfor prøvelsens mulige slutt i død."
"Jeg skal ikke gå gjennom så alvorlige spørsmål med deg,"-
-"mitt gudbenådede barn, siden jeg er dødelig."
"Begrenset."
"Og det er vanskelig å framføre tydelige svar."
Takk. Meningsfullt.
Løgner.
Han...de...
...kommer med all sikkerhet til å drepe deg.
Jeg vet at falske ord kan redde meg.
Men en senere død, kanskje av alder,-
-vil ikke å være nådig for en sjel som min.
Jeg kommer aldri til å vike fra min Fars side.
Så de må styrte mot meg-
-alle styrker de er utstyrt med i Romas mektige navn.
Jeg er i sannhet en datter som ikke kan korrumperes-
-mot krefter som ikke er annet enn et tyveri fra himmelen.
Er du den som så skamløst fornærmer gudene våre?
De guder hvis storhet er evig?
Jeg bærer ingen skam.
Etter det jeg forstår skal du fra hukommelsen kunne navngi-
-hver og en av Romas guder. Bemerkelsesverdig.
Og likevel tror du ikke på dem.
Gudene deres er tåker og villfarelser.
Dere burde komme dere ut av deres grep.
Og hvordan skulle det skje?
Vet dere ikke hvordan man slipper sånne løgner,-
-skal jeg kle sannheten i enkle ord for dere.
-Blasfemi! -Sannhet? Løgner?
Tåke, villfarelse?
Store ord.
Men hva med poetene som priser disse guder?
Kan du som har tatt del av deres kunnskaper,-
-kan du avsverge dem også?
Kunnskapen jeg besitter kom ikke fra poeters penner.
-Ei heller av Romas lære. -Løgner!
Stillhet! Svar på spørsmålet.
Avsverger du poetene?
Gjør du?!
Si meg hvilke av poetene deres som har hyllet Romas guder?
Den første var jo Homer med sin hyllest til Zeus.
Og da Orfeus regner opp gudenes opprinnelse, hyller han Apollon.
"O, konge, Letos sønn, store Phoebus, som hersker over levende og døde."
-"Sol steget opp på gylne vinger"... -Er dette en lek? Er du gal?
Hun vet godt hvordan poetene våre har priset gudene våre.
Hun har vært omgitt av den kunnskapen siden barndommen.
Jeg vet at tankene hennes ikke holder her.
Noen imponeres kanskje av dem, men jeg lar meg ikke lure av en ung kvinne.
Du er kanskje vakker, men så lærd er du ikke.
Det hadde vært klokt av deg å forlate oss, dra tilbake til hullet ditt-
-i palassets vegger og studere mer-
-før du på nytt måler deg med engang de enkleste av romerske tenkere.
Jeg ville foreslå at du leser Homer. Jeg kan låne deg en bok.
Utspørringen er over.
Katarina!
Jeg kjenner til Homer som skrev at Zeus er en løgner,-
-en bedrager og en usling.
Og at Hera ville ha bundet hans armer og bein-
-om han ikke hadde flyktet og gjemt seg.
Det samme gjelder Atene og Poseidon.
Guder som Roma innrømmer er-
-"de-novensidus".
Vet noen hva hun snakker om?
-Blasfemi! -Hun håper at vi ikke kjenner verkene.
Et tyveri fra gresk mytologi.
Du våger å undergrave Romas suksess og makt?!
Og de guder som ga oss den makten.
Du er ikke Romas herre. Du kan ikke dømme oss i din stilling.
Dere er besøkere, ikke kommandant over vår jord-
-som ble skapt av den eneste og allmektige guden.
Dere er slaver under grådigheten. Og likevel frykter dere sannheten.
Hvorfor skulle dere ellers bry dere-
-med mine tankers skrifter?
Over hvilke jeg er herre.
Ta dere i akt for deres egne feller-
-for de kommer ikke til å redde dere fra den allmektige Gud-
-når dødens slør nærmer seg.
Det står klart for enhver at du er besatt!
Hvordan skulle du ellers tross sånne skader kunne stå?
Hvem er du til å benekte den sannhet jeg har uttalt?
Har du virkelig steget til siden fra din sjel og spurt deg dette:
Hvor mener du at din sjel har hvilt i 1000 år?
Du er verdiløs, og hvem skal ta imot deg?
Ikke Gud, for han er bortenfor deg.
Har du ikke lært noe av Gallus?!
Det fins ikke én allmektig gud!
Se disse mennesker dere har forslavet i ansiktet-
-og be dem om tilgivelse.
Katarina taler sant.
Tilgi meg.
Frykt intet fra meg.
Begrunn sannheten. Befri ånden.
Og vit at jeg kommer til å være med deg.
Steng porten! Alle blir her!
Det blir intet sinne.
Han er svak.
Og han er min venn.
Ja, han visste om Katarina.
Men hva skulle han ha gjort? Ville du ha prøvd redde henne?
Han ville ha mistet sin eneste mulighet til å finne en etterfølger.
Det er ham, er det ikke?
Du har snakket med barbarene.
Jeg venter fortsatt, men har ikke hørt noe.
Hvorfor drar du ikke og finner henne?
Hun skaper en helt ny verden. Roma kommer til å falle.
Det var nettopp derfor jeg ikke kunne fortelle deg det.
-Er det profeten vi snakker om? -Katarina?
Maxentius fikk henne henrettet.
Heis opp!
Opp!
Liker du Jesus? Vær som han.
Far...hjelp meg.
Du våger å undergrave Romas suksess og makt?!
Det fins ikke én allmektig gud!
Katarina.
Du...skal bli...min etterfølger.
Les det!
Jeg kan ikke bli keiser. Dette er galskap.
Kapituler!
Gjør det du må gjøre.
Svar på dette, og si til den slangen-
-at han kan få kapitulasjon!
Marinus. Jeg trenger Marinus med meg for å lede.
Vær kappen verdig.
Jeg bærer min egen.
Barbarer utenfor leiren, herre.
Ikke dra deres våpen!
Dette er vårt folk!
Katarina er død!
Det går et rykte om...
...at vårt vestlige imperium...
...skal slås sammen med et annet.
Og at de skal forenes under én keisers styre:
Maxentius.
Som alt er på vei.
Det er det man har sagt oss.
Man prøver å skape en hær nær Roma.
Han vet hva han skal gjøre.
Hør på meg...
Fra dette øyeblikk...
...kommer man ikke til å drepe kristne mer.
-Alle religioner er tillatt! -Ja!
Fort.
Du bekymrer deg for Konstantin.
Jeg skal be for ham.
Hvor er hæren min?!
Hæren min skulle stå her!
Hvorfor er du ikke med hæren din?
Jeg kjenner ikke igjen uniformen din.
Jeg kommer med bud fra Constantius.
-Drep ham! -Budskapet er...
"Fullstendig kapitulasjon."
Ombestemte meg. Din hær av svin er smittet, og må slaktes.
Som du ønsker...reptil.
Du kommer ikke til å kjenne smerte.
Ta mitt sverd.
For raskt.
Lykke til!
Hvem er du?! Du våger ikke!
Jeg er din keiser! Du skal hjelpe meg! Nå!
-Dø! -Hvorfor?!
Vi var barn!
Vi har nådd så langt.
Og nå vil du snu?
-Vi drar til Alexandria. -Det er over.
-Vend tilbake. -For deg, kanskje.
Siden du drepte den andre keiseren, den gale. Kanskje.
Men for oss? Nei.
Det har bare begynt.
Det står klart for meg at Katarina betyr mer for oss enn for dere.
Vi trenger ikke dere.
Vi finner henne selv.
Og hvordan skal dere ta dere dit?
Det er mitt skip.
Jeg tar henne dit.
Det er langt dit.
Man vil stoppe dere.
-Dere trenger meg. -Trenger, trenger, alle trenger.
Ok, du kan få bli kokken vår.
Du trenger å sove.
Vi drar hver vår vei.
Du vet hvor hun er.
Det er vanskelig. De stoler ikke på dere.
Dere må forsøke.
Hun kommer ikke tilbake.
Hvor er Katarina?!
Min kjære venn Konstantin gir ikke opp håpet om å finne Katarina.
Og til han gjør det-
-kommer jeg til å finnes ved hans side.
Selv når han sover.
Vi har fått høre at hun er død.
Men hvorfor kan hun ikke stige opp av graven sin?
Vi har hørt at de som tror på den ene sanne gud som Katarina snakket om-
-iblant kan stige opp av gravene sine.
Intet imperium, ingen hær av tusener, kan lindre den smerte-
-min venn nå føler.
Han kommer ikke til å hvile før de har returnert kroppen hennes.
Og om hun bare sover, kommer hun til å våkne.
Men er hun i sannhet død i ånden,-
-så kan min venn ta farvel.
Rolig. La Konstantin møte Katarina.
Kjære barn.
Skulle dere noensinne føler dere alene i naturen eller i sinnet,-
-i det grusomme miljø som har blitt skapt-
-av de som er korrupte og voldsomme.
La da ingenting hindre deres sanne kjærlighet.
Den kan selv i de hardeste tider-
-strømme fra dere og til andre.
De stoler ikke på deg.
De tror at du har tenkt å bortføre henne.
Vis dem at du er en ordholden mann.
Vis dem at du ikke bare er enda en keiser.
Det blir sagt at du er en stor kriger.
Og de frykter Romas guder.
For Romas guder var sinte på Maxentius.
Du er nå den nye kongen.
Si til dem at jeg ikke er en konge.
Si til dem at Romas guder er løgner.
Katarina ville at jeg skulle befri dem.
Befri disse menneskene.
Så si det til dem.
Gå! Alle sammen - dere er fri!
Jeg ber dere...
...å ta, å beskytte og...
Å fortsette å stable disse steinene for Katarina.
Og gjøre hva hun ville at vi alle skulle gjøre.
Å la alle mennesker... la alle komme hit og be.
I fred!
Frykt ikke.
Soldatene kommer ikke til å skade dere.
Streb ikke etter å opprettholde det som har vært.
Forutse livet ditt, men prøv aldri å forutse din død.
Det kan være enkelt.
Uten jord å dyrke.
Ingen prester å forvise.
Ingen himmel å ta etter.
Intet helvete å stige ned i.
Kommer dette til å bli et dikt?
Nei, ikke fra meg.
Men søk, og enkelte sjeler vil forstå.
Etter Konstantins død ble Katarinas bein gravd opp-
-og solgt til Europas sju rikeste kirker-
-til hennes levninger ble erklært beskyttet.
I dag ligger de i hennes kloster på fjellet Sinai-
-dit millioner besøkere kommer hvert år.
I 2002 ble Katarina gjeninnsatt som helgen.
Etter Katarinas ønske tar hennes kloster imot alle trosretninger.
Fyrverkerihjulet symboliserer måten helgenen døde på.
Åpne ditt hjerte for Gud-
-så din himmelske ånd kan lede deg-
-til himmelrikets under.
FOR DE SOM LIDER UNDER ANDRE
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com